Padidėjęs jautrumas vaistams - Violeta Kvedarienė; Remigijus Nargėla (Pulmonologija ir alergologija, 2007)
Padidėjęs jautrumas vaistams – neabejotinai svarbus vaistų sukeliamų šalutinių reakcijų veiksnys. Pagal Pasaulio sveikatos organizaciją (PSO) vaistų sukeliamos šalutinės reakcijos yra kenksmingos, nelauktos ar nepageidaujamos, pasireiškiančios vaistą vartojant gydomosiomis dozėmis ligos profilaktikai, diagnostikai ar gydymui. Farmakologinė klasifikacija skirsto šias reakcijas į penkias grupes. Vaistų sukeltos padidėjusio jautrumo reakcijos turi imuninį pagrindą ir priskiriamos B tipui. Nepageidaujamų reakcijų, taip pat ir dėl vaistų sukelto padidėjusio jautrumo, pastaraisiais dešimtmečiais daugėja. Anafilaksinis šokas – viena sunkiausių, greitų nuo IgE priklausančių reakcijų. Mirtingumas nuo vaistų sukelto anafilaksinio šoko yra 2,5 proc. Lėtos padidėjusio jautrumo vaistams sukeliamos reakcijos taip pat gali būti mirtinos: toksinė epidermio nekrolizė – 30 proc., padidėjusio jautrumo sindromas (ryški eozinofilija su dauginiu organų funkcijos pažeidimu, DRESS) – 10 proc., Stevens-Johnson sindromas – 5 proc. Padidėjęs jautrumas vaistams atlikus diagnostinius provokacinius mėginius patvirtinamas tik 17,6 proc. žmonių: 30 proc. anksčiau patyrusių beta laktamų sukeltų reakcijų, 14 proc. – aspirinui, 9 proc. – paracetamoliui, 7 proc. – makrolidams, 2 proc. – chinolonams. Medikamentinei alergijai diagnozuoti ENDA tyrimų grupė (angl. European Network of Drug Allergy) sudarė visoms Europos šalims vienodą klausimyną, kuriuo derėtų vadovautis renkant anamnezę. Pagal spėjamą patofiziologinį mechanizmą numatomos diagnostinio tyrimo formos. Diagnostiniai mėginiai pradedami nuo mažiausiai rizikingo. Dažniausiai daromi provokaciniai odos mėginiai ir provokaciniai mėginiai per os su tiriamaisiais vaistais. Laboratorinė diagnostika taikoma retai, kadangi iki šiol nėra labai tiksliai padidėjusį jautrumą vaistams patvirtinančių testų. Patvirtinus padidėjusio jautrumo vaistui diagnozę, galima rekomenduoti tinkamų grupių vaistus, kuriais be pavojaus gyvybei gali būti gydomas tiriamas ligonis. Tai naudinga ir ekonominiu požiūriu, mat gydoma veiksmingais ir pigesniais vaistais.